![](/images/resized/img/diverticul esofagian_318_250.jpg)
Diverticulul esofagian reprezintă o dilatație sacciformă a peretelui esofagian și apare de cele mai multe ori în contextul unei tulburări de motilitate.
Tipuri de diverticuli esofagieni
În funcție de straturile de perete herniate, există 2 tipuri de diverticuli esofagieni:
- diverticuli de tracțiune – apar prin tracțiune din exterior (de către o adenopatie, tumoră), au în structura lor toate straturile peretelui digestiv (inclusiv cel muscular și din acest motiv se golesc împreună cu restul esofagului)
- diverticuli de pulsiune – apar datorită presiunii luminale crescute deasupra unui sfincter, sunt alcătuiți doar din mucoasă și submucoasă (pseudodiverticuli), ceea ce face ca la tranzitul baritat să rămână opacifiați după ce conținutul restului esofagului se golește
În funcție de localizare, diverticulul esofagian poate fi:
- superior – pe peretele anterolateral al esofagului cervical proximal, imediat sub mușchiul cricofaringian (diverticul Killian-Jamieson) sau pe peretele posterior al faringoesofagului, imediat deasupra mușchiului cricofaringian (diverticul Zenker sau hipofaringian, localizat deasupra sfincterului esofagian superior)
- mediu – poate fi un diverticul interbronșic (diverticul de tracțiune, localizat de obicei pe peretele anterior drept, apare prin efect retractil de la o adenopatie hilară sau un proces mediastinal) sau un diverticul interaorto-bronșic (diverticul de pulsiune, pe peretele anterolateral stâng între marginea inferioară a arcului aortic și marginea superioară a bronhiei principale stângi).
- inferior – diverticul epifrenic (de pulsiune), asociat cu hernie hiatală, localizat adesea pe peretele lateral (drept mai frecvent ca stângul)
Clinic: semne și simptome
- disfagie
- regurgitații alimentare
- senzație de nod în gât (globus faringian)
- tuse (prin microaspirație)
- halitoză (respirație urât mirositoare)
Investigații. Diagnostic
- tranzit baritat esogastroduodenal
- endoscopie digestivă superioară
Tratament
Diverticulii mici, asimptomatici nu necesită tratament. Cei de dimensiuni mari care sunt simptomatici pot beneficia de tratament endoscopic sau chirurgical. Totodată trebuie adresate și tulburările de motilitate esofagiană care au contribuit la apariția diverticulilor (acalazie, spasm esofagian difuz).